Nu er du færdig med morgenmaden. Så skal du ud i haven.
Hvorfor har jeg det, som om jeg skal ud i haven?
- Vi må hjælpe Emmet. - Hvordan skulle det hjælpe ham?
Han er så genert, staklen.
Han er syg for at tilbyde mig en rolle i "The Boyfriend", men tør ikke.
Jeg tror, han har besat alle rollerne.
Gå nu ud. Når du ser ham, giver du mig et signal, og så synger jeg.
- Hvilket signal? - Peg eller sådan noget.
- På hvad? - På hvad som helst. Peg op i luften.
- Sig: "Der flyver en hyttesanger." - Det gør der jo ikke.
Så en solsort. Vær nu ikke sådan på tværs, Richard.
- Du må sige det til hende. - Hyacinth hører ikke, hun taler kun.
- Sig det uden omsvøb. - Det har jeg prøvet.
Ved den kvalfulde formiddagskaffe forleden. Som du meldte afbud til.
"Hyacinth," sagde jeg. "Alle rollerne i 'The Boyfriend' er besat."
Hvor modigt! Hvad sagde hun så?
Hun smilede, rakte mig en pastinak-og rabarberkiks -
- og spurgte, om jeg havde set deres fotos fra Sheridans afdansningsbal.
- Har du set dem? - Nej, heldigvis.
De er ellers værd at se. Stakkels Sheridan. Han havde ikke en chance.
Vis mig dit signal.
- Så er jeg gået. Er der fri bane? - Der er kun Richard derude.
Han opfører sig meget mærkeligt.
Så mistede han omsider forstanden. Tænk, at det ikke er sket for længst.
- Godmorgen, Richard. - Godmorgen Ih, se, en solsort!
Ih, se! En til.
Jamen, Violet. Du ved da, at du kan betro dig til mig.
Hvis selskab er du træt af? Bruces?
Det er da helt naturligt. I er jo gift.
Ja, de bliver kedelige.
Du har brug for nyt livsindhold.
I kunne invitere gæster lidt oftere. Holde en lille soiré.
Jeg kunne komme og tage nogle socialt acceptable gæster med.
Bliv nu ikke urolig. Det kan gøres ganske enkelt.
Lidt kaviar, champagne og skylleskále af krystalglas.
Onslow, hvor elskede vi første gang?
Gider du gentage spørgsmålet?
Hvor elskede vi første gang?
Det gjorde så stort indtryk på dig, at du har glemt det.
Jeg kan huske sidste gang, vi elskede. Lige akkurat.
- Hvorfor står far i en spand? - Står han da i en spand?
- Ja, med begge ben. - Er han stille?
- Ja. - Så find dig en anden spand.
- Jeg skal ikke bruge nogen spand. - Kan du så ikke være ligeglad?
Gid jeg aldrig havde sagt det.
- Hvorfor kom du ikke ud? - Jeg talte i telefon.
- Jeg har intet at tage på. - Og nu er Emmet gået.
Det kan du glemme alt om nu.
Vi inviterer Elizabeth og Emmet med over til Violet i aften.
- Skal vi nu derover? - Ja.
Til en superlativ sommeraften hos min velbeslåede søster.
Kaviar, champagne, vagtelæg, skylleskále af krystalglas.
- Er Rose ved at lave morgenmad? - Næppe.
For hvis hun er, så lugter det underligt.
Det var ved busstoppestedet på Milton Street.
- Hvad var? - Det var der, vi elskede første gang.
Vel var det ej. Vi har da aldrig haft brug for en bus ad Milton Street.
Jeg havde da en kæreste, der kørte med den bus.
Det var altså ikke mig.
- Det er ikke en tom spand. - Hvad er der i den?
Hestemøg.
- Kan man ikke få et ordentligt svar? - Far står barfodet i en spand møg.
- Hvorfor gør han dog det? - Hans sutsko er vel blevet væk.
Nej, det lugtede ikke af morgenmad.
Du vil nyde besøget hos Violet.
Hende har du vist hørt om. Det er hende med Mercedes, sauna og stald.
Tag Emmet med.
Det bliver en superlativ sommeraften.
Kaviar, champagne, vagtelæg, indbagt laks ganske uformelt.
Bare noget smagfuldt med håndgraverede krystalskylleskåle.
- Det er lige noget for Emmet. - Jeg tror ikke, Emmet kan komme.
Vel kan han så, når han hører, at jeg kommer.
Jeg kan nok slet ikke få fat i ham. De holder prøver i menighedshuset.
- Sá får vi bare fat i ham derovre. - Jeg tror ikke.
Jeg kan hjælpe ham med at instruere. Han har sikkert brug for støtte.
Hvordan er den dog kommet derned?
- Det må du undskylde, Hyacinth. - Pyt. Så dyre er de heller ikke.
Ja, de koster jo mere, end mange vil betale, men den slags sker jo.
Lige lovlig ofte, desværre.
- Bør vi mon afbryde Emmets prøve? - Ja, det bekymrer også mig.
Jeg må gerne afbryde Emmet. Vi er knyttet sammen via musikken.
- Vi burde måske ringe i forvejen. - Det lyder som en god idé.
Der er ikke telefon i menighedshuset. Så må vi ulejlige præstens kone.
Lad os gøre det alligevel.
- Så du det? Han masede lige ind. - Du må vente.
Vente? Hvorfor skulle jeg dog det?
De har taget min opringning. Jeg kom først.
Gå dog væk. Jeg er straks færdig.
- Richard. Bortfjern denne mand. - Det vidste jeg, hun ville sige.
- Denne mand fornærmede mig. - Nej, men det er tæt på.
De driver rovdrift på det offentlige system.
Jeg, derimod, ejer en elegant, hvid telefon med genkald.
Med den stemme har De da slet ikke brug for en telefon.
- Richard, kom og hjælp mig. - Hold straks op og kom ind i bilen!
I krigstid havde det givet en medalje.
Øjeblik, piger. Det er fint, men vi må arbejde mere lidt med det.
- Har De prøvet det, pastor? - Ikke siden min studietid.
De kan vel godt huske det her.
- Knæene er lidt rustne. - Nej, det var slet ikke dårligt.
Kom herop. Så viser vi pigerne det.
Gå I bare ned og se på, piger.
Far er slet ikke så tosset.
At stå i en spand hestemøg er ellers et godt forsøg.
Han siger, det er godt mod frostknuder.
- Har han frostknuder? - Nej. Så der er noget om snakken.
- Hvor har han egentlig fået det fra? - Han fandt det på gaden.
Han er urolig for, hvor næste læs skal skaffes.
Han skal ikke vente hjælp fra mig.
Hvad nu?
Hvis det er hans universalmiddel, håber jeg ikke han får skægpest.
Det nytter ikke at surmule, Hyacinth. Jeg måtte gribe ind.
- Det var flovt. - Ja, det var.
Nogle gange forbløffes jeg over din utålmodighed og hensynsløshed.
- Min utålmodighed? - Ja!
Elizabeth kan bevidne, at du hævede stemmen over for mig.
Jeg har aldrig hævet stemmen før.
- Jeg fortæller Emmet, at I kommer. - Nej. Vi skal overraske ham.
Det vil jeg helst ikke overvære.
Smil!
Mrs. Bucket!
Er det jeres kostumer? Ikke ligefrem haute couture.
- Har I set Emmet? - Han måtte skynde sig af sted.
Han bliver ked af ikke at have set mig.
Men jeg kunne jo også vente og indøve trinene med jer.
Kom, vi går helt udenfor.
- Det er hendes mand. - Kom. Skynd jer!
- Er det ikke ...? - Min kone. Jo.
Ja, den hylen lyder bekendt. Øh, lyden.
- Skal vi gå ad bagvejen? - God idé.
Bemærkede i min diktion? Publikum skal kunne høre ordene.
Hvorfor synger hun egentlig?
- Hun vil assistere min bror. - Det er han sikkert glad for.
Hvor er I? I må gerne kigge på. Jeg forstår jeres misundelse, -
- men enten har man talent, eller også har man ikke.
I kan jo ikke alle sammen have stemmer som mig og Joan Sutherland.
Tak for hjælpen. Vi stiller tingene til loppemarkedet under scenen.
- Vil I række tingene ned til mig? - Selvfølgelig.
Hvad i alverden foregår der?
- Hvad laver I? - Vi øver os.
- På et meget svært nummer. - Meget svært. Mar? En, to, tre.
- Emmet? Hvad laver du dog? - Øver.
Jeg er ikke overbevist. Michael, hvad gør du hernede med tre piger?
- Emmet er her da også. - Han er ugift.
- Fraskilt. - Det kommer ud på ét.
Ikke helt, teknisk set. Undskyld mig.
Hvorfor beklager du dig?
Under scenen, i mørket med tre piger. Passer det sig for en præst?
- Mørket er jo gejstligt område. - Det skal bekæmpes, ikke udnyttes!
- Forklaringen er såre simpel. - Ja, desværre.
- Jamen, der er du jo, Emmet. - Det var slemt nok i forvejen.
Og Dem, pastor. Godt, I alle er her. Jeg har en overraskelse til jer.
I er alle inviteret hjem til min søster Violet i aften.
Det er hende med Mercedes, sauna og stald.
I skal være der kl. 18 til fransk buffet med fingermad al fresco.
Hvis vejret tillader det. Vi vil jo ikke have våde vol-au-vent, vel?
Du skal være udsøgt elegant i aften, Richard.
- Jeg er ikke så god til elegant. - Vel er du så.
Bare se på din læremester gennem alle årene.
- Hvad med maden? - Den kan du hente om lidt.
Lyt engang. Den er endnu bedre end vores.
- Goddag, min ven. - Hyacinth Richard.
Hvor fanden bliver du af? Violet! Hør efter, når jeg råber ad dig!
Rend og hop! Ikke jer, ham.
Hyggeligt at se jer. Farvel.
Hvem var så ham fyren fra læskuret på Milton Steet?
Glem det nu. Du kunne godt lide ham. Det var ikke en, du ikke kunne lide.
Du kunne vist lide ham endnu bedre.
- Kunne jeg godt lide ham? - Det var en af dine venner.
Yndigt. Sikke en ven.
- Vi var jo ikke gift dengang. - Far er gået.
Hun lå i med en fyr i et læskur på Milton Street.
- Kun om fredagen. - Hvilken fyr?
Det vil jeg også gerne vide!
- Er far gået? - Ja, ud at lede efter et nyt læs.
Var det læskuret for enden af gaden?
Netop.
Der har jeg også haft nogle lykkelige stunder.
Det har alle åbenbart, undtagen mig.
Han er jo jaloux!
Er det ikke noget af det sødeste?
Og du skulle altid låne til bussen.
Det er jo nydeligt. Ikke på højde med mine middage, men ret elegant.
- Hvorfor prøver du at kvæle mig? - Fordi jeg hader dig!
- Kan vi ikke bare aflyse det? - Vi kan ikke skuffe folk.
De forventer en fransk buffet med fingermad al fresco, og det får de.
- Hvad med skænderiet indendørs? - Det dæmper sig ned. Det skal det.
Ellers overdøver vi det med musik.
- Har vi noget musik? - Skab nu ikke besvær. Vær positiv.
Denne aften skal være elegant og mindeværdig.
- La' være! - Mindeværdig skal den nok blive.
Hvor er det smukt. En elegant gastronomisk fryd.
- Er du helt ovenpå med grillen? - Det kommer jeg. Ganske langsomt.
- Du har gemt forskærerkniven! - Det er da klart.
- Forskærerkniven. Hørte du det? - Man lytter ikke til private samtaler.
- Kalder du det privat? - Forsvind!
- Gør noget. - Jeg hader dig!
- Vent, jeg har fået en idé. - Jeg går ikke derop lige nu.
- Vi er nødt til at overdøve dem. - Jeg ringer ikke til Luftvåbenet.
Nej. Du skal bare gå ind og finde nogle papstykker og en bred pen. Til hvad?
Kan vi ikke punktere? Eller få motorstop, så vi ikke når frem?
Du lovede præsten at komme.
Hvis jeg havde en hjerne, ville vi ikke være gift!
- Sådan. - Skal det få dem til at overgive sig?
Nej. Vi skal holde en havefest med fællessang. Du må da kunne forstå, man gemmer sig for Bucket-kvindemennesket.
Ja, selvfølgelig.
Men behøvede du virkelig moralsk opbakning fra tre kønne, unge piger?
- Tror du virkelig, det kan fungere? - Ja, hvis vi synger højt nok.
- Det er nok Elizabeth og Emmet. - Her er da stille lige nu.
- De ligger i hinandens favn. - Og leder efter halspulsåren.
Godaften, Elizabeth og Emmet.
Velkommen til havefest med temaet "Syng en sang, så kan du spise".
Åh, nej, hun vil da ikke synge. Sig, hun ikke synger.
Ti stille Buffeten ser sandelig dejlig ud, Hyacinth.
- Tak, min ven. - Hvordan foregår det med sangene?
Det er en selskabsleg, Henrik VIII konciperede til sine festmiddage.
- Hvor interessant. - Fascinerende.
Det er enkelt. Når jeg holder skiltet op, synger alle den pågældende sang.
Stem i, Richard!
Vidunderligt.
- Hvad vil I smage indledningsvis? - Mon hun har selvmordspiller?
Fy.
- Godaften, pastor og pastorinde. - Godaften, mrs. Bucket.
- Slap nu af og nyd det. - Du er blå i hovedet!
En selskabsleg, pastor. De skal nok komme efter det.
Richard er straks klar med det varme.
- Forsyn jer nu med supplementet. - Tak, Hyacinth.
Hvorfor bider du mig der? Hold op!
- Pragtfuldt. - Man tror, det er løgn.
Værsgo. Jeg vil ikke have det hele med hjem igen. Der skal spises op.
Mrs. Bucket, det brænder!
Richard, din grill er ude af kontrol!
Far! Sikke et mirakel.
Han dukker op i helt rette øjeblik med en spand vand.
Jeg har fået nok af dig. Gid du forsvandt!
Hvor ærgerligt, at Bruce måtte gå.
Kommer du ikke herned, Violet? Vi kan jo hente nogle forårsruller.